Безсмислено! Безсмислено! Безсмислено! Безсмислено!
В крайна сметка Света се оказа по-силен и точен от твоя Станд!
Доволен съм, видях достатъчно. Време е да те довърша!
Решил съм да не се сдържам срещу потомците на Джостар
и веднага да ги убивам!
Ще те довърша с истинската сила на Света.
Спри времето, Свят!
Искам да узная цялата приказка.
Топлината се покачва от пясъка, който се вълнува кат' море.
Зовът съдбовен за пореден път отеква.
Заплашителен огън изпепелява дестинацията им.
С остриета безстрашни
те ще пронижат сбралите се богове.
Накъде са се запътили и съдбата още отговор не може да даде,
ала за последната битка време е.
Платинена звезда ще бележи началото на този период!
Историята им започна, ала времето не спира своя бяг.
Кръстоносците не ще се спрат и на всичко край ще сложат!
Празната последна страница той ще вземе в ръце
и юмрук през нея ще забие!
Краят на света... - Света!
И спомените на рода!
Безсмислено! Безсмислено! Безсмислено! Безсмислено!
НЕВЕРОЯТНИТЕ ПРИКЛЮЧЕНИЯ НА ДЖО-ДЖО И ЗВЕЗДНИТЕ КРЪСТОНОСЦИ: ЕГИПЕТ
Епизод 47: Светът на Дио, част 3
Най-после ще сложа край на рода Джостар.
Заклети врагове, намърдали се в съдбата ми,
сбогом!
Какво? Той мръдна!
Той да не би да... Невъзможно! Пръстът му помръдна.
Нима...
Нима са еднакви?
Значи твоят е същият тип като моя.
Света и Платинена звезда са еднакъв тип Стандове?
Дали ме вижда?
Или си е мръднал ръката подсъзнателно?
Времето изтече.
Виждаш ли?
Попитах те нещо, Джотаро!
Знам ли. Нямам представа за какво говориш, Дио.
Хубаво. Все едно!
Няма значение дали ме виждаш, докато съм спрял времето.
Ако можеш да правиш това, което прави моят Свят,
дай да те видим!
За пръв път спрях времето преди половин година.
За да тествам силата и бързината на Станда си,
накарах един от слугите ми да стреля с пушка по мен.
За момент всичко изглеждаше спряло. Първо помислих, че си въобразявам.
За обучените боксьори или потърпевшите от катастрофи
всеки миг им минава като секунди, дори минути.
Помислих, че е нещо подобно.
Но Света можеше да заобиколи
застиналите във времето сачми.
За капак можеше и да ги докосва.
Не съм си въобразявал!
Лорд Дио, вие ще можете да контролирате времето.
Трябва повече да вярвате в способността си
да се движите в застиналото време. Да ви е като дишането
или като да счупиш молив на две.
Трябва да го мислите за нещо нормално.
Важно е да гледате на умението си като на такова.
Бъдете уверен, че е нещо нормално.
Вие сте императорът на този свят! Нормално да контролирате времето!
Докато един ден усетих, че Света е сграбчил здраво
колелата на времето.
Като лъч светлина, пронизващ мрака. Невероятно усещане.
Аз надминах всички форми на живот и всички Стандове!
Вече спирам времето за пет секунди, скоро и за повече!
Джотаро, покажи ми колко си силен!
Свят! Спри времето!
Сложил си ми магнит. Когато премервахме сили ли успя?
Изглежда ми на магнит от портфейл или тефтер.
Добър номер ми извъртя. Лукав кучи син.
Но!
Смешният ти номер само доказва, че твоят Станд не може да се движи
във времето.
Само удължи живота си с няколко секунди!
Вече умираш, Джотаро!
Какво?!
Той наистина е можел да се движи!
За миг, но може! С магнитите не ме e залъгвал, че може да се движи.
Залъгвал ме е, че не може, за да го приближа!
Трябва да вярвате, че спирането на времето е нещо нормално!
Кой би помислил, че потомък на Джостарови
ще се промъкне в моя свят на застиналото време!
Можех да се движа за миг. Само за един миг.
Но...
И таз добра... Стигна ми да го ударя веднъж.
Хей, жено.
Отиди да ми донесеш крака.
Донеси ми го, по-живо! Както стюардеса носи
напитки и хайвер на пътник в първа класа!
Май ще трябва да ти пръсна главата, за да имам някакъв успех.
Виждам, че вече възстанови енергията си.
Дупката в корема ти също зарасна.
Проследи ме с очи в спрелия свят?
Наистина си ме виждал, Джотаро.
Благодаря за което. - Поздравления на Какьоин.
Добре че той разбули мистерията около способностите на Света,
за да разбереш, че можеш да се движиш в застиналото време
и да нахлуеш в света ми.
И тук си задавам въпроса...
Колко дълго можеш да се движиш в спрелия свят?
Две секунди? Три? Или като мен пет,
но се правиш на ударен?
Е?
По дяволите. С повече практика ще успея да се движа и за повече време,
но засега лимитът ми е само един миг.
Според мен засега можеш да се движиш само за миг.
Но тъй като нахлу в моя свят,
не бива да те подценявам и да те приближавам.
Въпреки голямото ми преимущество.
Затова, Джотаро, измислих как да те убия,
независимо колко време можеш да се движиш във времето!
Нещо пребледня. Един поглед на ножовете
ти бе достатъчен да разбереш, че те чака по-ужасна съдба
и от тази на стария Джоузеф.
Как пък се сети за това, кучи сине?
Опасен тип.
Не можеш да избягаш! Света!
Пет секунди!
Ще може ли твоята Платинена звезда да отбие всички ножове,
когато времето продължи да тече?
Четири секунди!
По-страшното в случая е да ставаш свидетел на всичко това, а, Джотаро?
Още три секунди.
Останаха само още две секунди. Дотук ли се простират силите ти?
Май доказахме, че можеш да се движиш едва за миг.
Още една секунда.
Нула.
И край. Ще хвърля още един за всеки случай.
Честно да ти кажа, радвам се,
че толкова бързо се разправих с теб, Джотаро.
Не съм вярвал, че можеш да влезеш в спрелия ми свят.
Според мен т.нар. автомобили са полезни,
но улиците се претъпкват, когато всеки има по един.
Само аз трябва да имам власт над времето.
И таз добра...
Да хвърли толкова ножове... Надупчи ми цялата униформа.
Натъпках си дрехите със списания, в случай че ме замери с нещо,
но не очаквах, че ще ме обсипе с ножове.
Най-доброто решение сега е да се правя на умрял
и да дебна шанс за контраатака.
Единственият начин да го убия е като му пръсна главата.
Най-добре да се презастраховам.
Джостарови са хора с късмет.
Може да се опитва да ме преметне, като се прави на умрял.
Трябва да се подсигуря, че е мъртъв.
Като...
... го обезглавя!
Ето го и финалния удар,
Джотаро!
Умри, Дио!
Станд - Света Носител - Дио
Умри! - Полнареф!
Света! Времето спря.
Знаех си, че си ти, Полнареф.
И времето продължава да тече.
Колко жалко, Полнареф. Един миг не ти достигна.
Ако беше вложил и малко повече сила,
щеше да ми размътиш мозъка.
Кучи син, как е възможно?
Невъзможно е да убиеш Дио!
Туристическата група на Джостарови до Египет
ще бъде напълно изтребена, щом довърша и теб.
Проклятие, ще убият Полнареф.
А исках да се правя на умрял, докато ми се удаде възможност
да му смажа главата.
Лесно ще отърва Полнареф от обезглавяване,
обаче Дио няма да влезе в обсега на Платинена звезда.
Ще свърши като предния път. Не бива да разбира, че съм жив.
Докато ме мисли за мъртъв, ще ми изпадне шанс да го приближа.
Егати иронията!
Докато времето беше спряло, се мъчех да помръдна,
а сега се мъча да лежа като убит.
Сбогом, Полнареф!
Джотаро, ти...
Жив ли си? Или пък идваш в съзнание?
Не мърдай! Полиция! - На мушката си ни!
Вдигни си бавно ръцете.
Отлично, идвате тъкмо навреме.
Искам да стреляш по нещо.
Стреляй по легналия там човек.
В крака, в торса... Където поискаш.
Хайде де, гледай да улучиш.
Сигурно ми се е причуло, че Джотаро е издал звук.
Това е крайно.
Но поне му отвлякох вниманието от Полнареф.
В момента е много подозрителен и ще иска да потвърди смъртта ми.
Сега почва трудната част. - Дали диша?
Не чувам да диша.
А сърцето му бие ли?
Това е страшно трудно...
Изгубя ли съзнание сега, наистина ще умра.
Дори не е смешно.
Да умра от собствения си Станд.
Сърцето му не бие. Наистина е мъртъв.
Въображението ми върти номера.
Ще му отрежа главата, за да ми е спокойно.
Какво ще кажеш, Джотаро?
Какво?!
Спри времето, Свят!
Преминах през ада заради теб. Дори да спреш времето,
пак ще ти размажа главата, Дио!
Какво? Невъзможно...
Най-сетне... Най-сетне му пръснах мозъка.
И все пак Дио е чудовище, оцеляло век на дъното на океана.
Едва ли съм го убил.
Рано е да се отпускам.
Ще те убия!
Какво става? Не мога да повярвам! Краката ми...
Нямам сили в тях. Не мога да стана!
Главата ме боли и ми се повдига.
Как е възможно? На Дио да му е лошо?
Не мога да стана заради удара в главата?
По дяволите! Трябва да направя нещо!
Миризмата на бензин ще те издава.
Малко ме е яд, че потроших любима марка коли.
Не, всъщност не ме е яд.
Заради теб загинаха мои приятели и много невинни хора.
Света!
Само ако... Само ако се добера дотам...
Времето възобнови хода си.
Допря ухо до земята, за да се ослуша за коли?
Но не мога да му позволя да се измъкне!
Дотам... Дотам...
Ако се добера дотам...
Заето. Няма накъде да бягаш.
Откажи се, Дио.
Свят, спри...
Хвана се, Джотаро! Това беше пътят ми за бягство!
Дио те надхитри!
Тази улица не ти ли е позната?
Тази улица... О, не!
Именно.
Целта ми беше да изпия кръвта на Джоузеф Джостар.
Проклет да си, Дио!
Превод: asimilator Редакция: pikapika3 & KoP3Le7o
Джотаро, това пътуване беше забавно.
Кръвта на Джостарови се усвоява лесно!
Вдига ме до небесата! - Отговорът е много прост.
Успя да ме...